www.HoundDawgs.org
30 sekunder, från och med nu. Kraftöverföringen klar.
T minus 20 sekunder. Tryckjustering klar.
T minus 15 sekunder. Styrsystem internt.
Tolv, elva, tio, nio... Tändningssekvens påbörjad.
Sex, fem, fyra, tre, två, ett...
Noll-alla motorer igång!
Uppskjutning!
1972 sköts raketen Atlas Centaur upp från vår planet.
En fyrstegsraket som skickade ut en sond ut i mörkaste rymden.
Med hjälp av solens energi och omgivande planeters gravitationsfält-
- skulle sonden fara genom solsystemet och fortsätta långt ut i universum.
Syftet var att finna intelligenta livsformer, likt vår egen-
-i djupaste rymden.
I sonden fanns en tavla med bilder på oss människor:
En man och en kvinna - och en karta.
Dags för fjärde steget: sonden skickas ut på sin långa resa.
Världen önskade den "Bon voyage"-
- och lycka till med att hitta en vän i mörkaste rymden.
Välkomna!
När jag intervjuade Neil Clarke kände jag genast att han var unik.
Med sin kritikerrosade roman blev han snabbt en av våra främste författare.
Mina damer och herrar: Neil Clarke.
Jag måste få fråga hur du kan se så djupt in i vår mänskliga själ-
- och hur du kan veta vad vi längtar efter?
Hela relationen mellan mänskligheten och kosmos?
Det kom nog till mig när jag skärskådade min egen själ, Catherine.
Jag såg bristerna, potentialen och dess trängande behov-
-lyssnade till dess rop på hjälp-
- dess plågade ylanden, och dessutom...
Jag lade fem år på en bok som jag hoppas-
- ska öppna portarna till vår varseblivning-
- och låta oss uppslukas av vår egen tomhet.
Jag ber så mycket om ursäkt...
Aj! Försvinn! Sluta!
- Titta på TV i stället. - Din hund skäller.
- Min hund skällde för att du ringde på. - Jag ringde på för att hunden skällde.
- Hundar är förbjudna här. - Han är ledarhund.
- Du är ju inte blind. - Jag kallar det "visuell nedsättning".
Du har ingen "visuell nedsättning" heller.
- Fiona, du bor tre våningar upp. - Om du inte kan kontrollera din hund...
- ...ber jag Hemlösa Hundar hämta den. - Ja, ja.
Kom, Dennis. Dags för tarmtömning.
Kom hit, Dennis!
Kom!
- Hej, Neil! - Hej! Jag drömde just om dig.
- Jaså? - Du gav mig ett romanpris.
- Förtjänade du det? - Jag var stolt, men ödmjuk.
- Har du skrivit klart den på riktigt? - Absolut. Typ.
- Förra våren var du på kapitel... - Jag numrerade om.
Nej, jag struntade i kapitel. Kapitel är så begränsande.
- Jaså. Jag förstår. - Man ska liksom sugas in i den.
- Som när man är på Facebook. - Precis!
Skön liknelse.
"Man ska liksom sugas in i den." Dennis, varför låter du mig säga sånt?
Va? Kom nu.
Det säger sig ha fredliga avsikter och inte vilja skada nån.
Ray, bara 20 pund. Det är en säker vinnare.
Jag garanterar dig 150 % tillbaka innan skolan är slut.
- När lägger du an på miss Booker Prize? - Aldrig. Hon tar saker för ordagrant.
Hon är inte förutseende. Jag ser in i framtiden.
- Män behöver kvinnor. - Jag har Dennis.
Han är en han. Dessutom är han faktiskt en hund.
Jag vill ha ett enkelt liv. Det här var bara en tia.
Inte springa!
Varför visar de sig alltid nakna?
Hur som helst måste vi ta en titt på planeten som de kallar...
Jorden.
Hämtar tillgängliga bilder av jordlingar.
Varken kloka eller värdiga. Att avliva dem vore en god gärning.
Vi måste följa tillämpliga föreskrifter.
Rådet för Universums Samlade Intelligentia förklarar mötet öppnat.
Kommunikationen sker på den åtalade rasens språk.
- Bon. Maintenant... - Förlåt, men jag förstår inte.
Excusez-moi! Bättre så här, Kylie?
Nu fattar jag, Sharon.
Som ordförande för Rådet för Universums Samlade Intelligentia-
- utfärdar jag en order för utplåning av planeten jorden.
Bästa Sharon, vi får inte utfärda nån order för utplåning-
- förrän jordlingarna har fått visa vad de går för.
- De har infiltrerad vårt universum. - Maureen har rätt.
De är uppenbarligen inte överlägsna. Se bara hur de kopulerar!
Om jordlingarna kan övertyga oss om sin storhet, så får de sälla sig till oss.
Om inte, måste vi utplåna dem för att bibehålla galaxens höga moral.
- Nu förstår jag, Sharon. - Fint, miss Barker.
Nej Grant, jag vill varken prata med dig eller träffa dig.
Förra sommaren var fin, men nu är det slut. Förstår du "slut"?
Tack för påringningen. Hej då.
Dina frågor får det att låta som om jag tycker att författaren kan skriva.
- Det kan han. Boken är underbar. - Raring, vi ska ju dissa honom.
- Det är hans bästa bok. Det säger alla. - Därför ska vi kissa ner den. Rejält.
Skriv tio nya frågor. Före lunch.
- Hon hatar böcker och läser dem aldrig. - Varför har hon ett bokprogram, då?
Här kommer trubbel.
Du kanske föraktar hennes ego, men det är det tittarna gillar.
Inte böcker eller författare - bevare mig väl.
Utan Fenellas otämjda, upphetsande ego.
De tittar för att de älskar böcker.
Böcker är ute. Vi erbjuder skandaler, skvaller och sliter folk i stycken-
-nödtorftigt förklädda till recensenter.
- Vi kan inte sänka oss lägre? - Precis.
Och le, för guds skull!
- Det är så man kan gråta-visst? - Va?
Priset på pickels. Och sillen ska vi inte tala om. Då går du och hänger dig.
Jag skulle ändå inte ha dem.
- Tack. - Jo...
Jag erbjuder stödsamtal om dip, torkad frukt och pastasåser också.
Så var hon borta.
- Det vanliga provet, Sharon? - Japp, Kylie.
En jordling väljs slumpmässigt ut enligt "Gott och ont i vårt universum".
- Sidan 56, paragraf B. - Sidan 56, paragraf D.
Jaså?
Den måste bevisa att den kan skilja på gott och ont.
Hur då?
De får samma förmåga som alla överlägsna varelser:
- Förmågan att göra vad som helst. - Tänk om han gör onda gärningar, då?
Då utplånar vi jorden.
- Om förmågan används väl... - ...välkomnas de av oss.
- Är vi redo, mina herrar? - Initierar slumpmässigt urval.
Data behandlas... data behandlas...
- En jordling... - Finfint!
...har valts!
Han får tio dar på sig att göra gott med sin nya makt-
-och undvika ondskan.
Men va...
Fan ta dig!
De vill bara att jag ska håna underbara författare.
Min producent vill ha snaskiga detaljer om Amenhotep III.
Men han var ju snäll och hade så fina händer.
Tänk att tillbringa en kväll med honom.
Fast han har ju varit död i 4000 år och skulle bara prata om balsamering.
Finns det en bra man som fortfarande andas?
- Den där Grant, då? - Det var problem med överste Grant.
- Problem? - Han var helt sinnessjuk.
Jag kanske överdriver. Han var bara manisk, dominant och sjukligt svartsjuk.
- Killen ovanför, då? - Han försökte muntra upp mig.
- Jaha. Han är bög. - Va?
Han är ju mänsklig, intresserad och tillgänglig. Det brukar vara så.
Nej, är han inte bög. Han är...
...väldigt rar.
Mr. Clarke!
- Hejsan! - Sen, för tolfte gången denna månad.
- Jag blev påkörd. - I går var det matförgiftning.
I fredags trodde du det var lördag, i måndags glömde du ställa fram klockan.
- Förra onsdagen träffade du Dalai Lama. - Jag visade ju bilden.
- Michael Jackson var visst också där. - Han är också en stor man.
Det är stort att vara med på kort när man är död.
Du har ingen som helst ansvarskänsla, du är lat och floskulös.
- Floskulös? - Du saknar flosk.
Om jag bara hade nån annan.
Jag vill också gärna byta ut mig mot nån annan.
- Är du bra på skidor? - Det kan man kanske säga.
Hej, snygging. Ska vi ta några cocktails i kväll och dela på notan?
- Gå och dö, Ray. - Tänk på saken och ring mig.
Idiot.
Vad skulle du göra om du kunde göra vad som helst?
Hej, raring... Konserverad mus eller stuvade krigsfångar?
- Jag tar nog ugnsbakad rektor, tack. - Så du säger!
- Varsågod. - Jag tar gärna grytan, mrs. B.
Den kommer du att gilla. Ät den inte, bara.
Om du kunde göra vad som helst, vad skulle du göra då?
Få Dennis att spy upp kapitel tre.
- Jag menar nåt alldeles omöjligt. - I perfekt skick.
- Få nån att dyrka marken under dig? - Även om hon äcklas av dig? Lägg av...
Det vore att skoningslöst utnyttja en oskyldig flicka.
- En sak som skulle förbättra ditt liv. - Enkelt! Få ett UFO att förinta 10 C.
Det verkade komma härifrån.
Akta! Flytta på er! Ur vägen-och ingen panik.
Herregud!
- Vem var det? - Det var den gode Gat.
Från Galax G946 WOT.
- Gat, vad gör du? - Övar lite, Sharon.
Vi har inte utvärderat dem än. Vi kanske inte vill förgöra dem.
Driver du med oss? Vi har träffat på 445349722 nya utomjordiska livsformer.
Antalet medlemmar i Samfundet för Universums Samlade Intelligentia har...
- ...ökat med noll. - Höga krav.
- Du vet att det blir utplåning. - Det beror på jordlingen!
...och det syns inga tecken på återhämtning.
Hej! Hejsan, Dennis!
Dennis, du kunde ha väntat...
Över till vår reporter Brenda Emmanus.
Här vid Kinbrook Comprehensive School dödades 38 elever i en explosion.
Polisen utesluter inte en terroristattack-
- men ser inga kopplingar till UFO: t som sågs i området.
Rektorn, mr Robert...
Visst, Dennis. Det var ett rymdskepp.
Va? Fick jag ett UFO att förinta 10 C skulle jag väl inte ha en sån här?
Jag skulle säga: "Hundbajs-försvinn!"
Vad var det jag sa?
Jag fick en chock. En post-hallucinatorisk chock.
Det kunde inte ha varit ett rymdskepp. Visst? Det är bara inte möjligt.
Herregud!
Kapitel tre.
Fan!
Whisky-rinn tillbaka ner i flaskan.
Se där! Det är inte så. Det var inte så. Så var det inte.
Whisky-rinn ner i flaskan.
Herregud!
Jag måste vifta också!
Whisky-byt ut dig mot en single malt.
Hallå! Kom tillbaka!
Dörr, öppna dig fort!
Inte så fort!
Jag menade inte byt ut dig i affären!
Det är ju stängt.
Helvete!
Nu du!
- Gamma, Ypsilon-högsta prio! - Hjälp, Dennis!
Tyst, Dennis! Men, för fan...
Nu har vi dig, pysen.
Jag vill vara hemma och äta med Dennis!
Fy katten! Chumpion!
Säger du ett enda ord om det här, får du jobba med samhällsrelationer.
Herregud! 10 C!
Må alla som dött återuppstå!
Käre Gud...
Nej, nej! Jag menade att alla i 10 C skulle leva, inte alla som nånsin dött!
Och må alla som dog och nu har återuppstått vara helt oskadda.
Jävla skit!
Nu vill jag må bättre! Det var bättre.
Nu vill jag ha en bra idé... Vilken bra idé!
Må explosionen aldrig ha inträffat.
Om du kunde göra vad som helst, vad skulle du göra då?
- Förlåt? - Önska dig nåt. Vad du vill.
Oj, vad skumt. Jag drömde just att jag kunde det.
Att allt jag sa hände, bara jag viftade med handen.
- Och? - Ett UFO förintade 10 C.
Bra drag. Jag skulle få Dorothy att dyrka marken under mina fötter.
Nä, vad elakt!
Hej och välkomna till Book News.
Vi presenterar böckerna som kommer ut och författarna som åker ut.
Vad är sanningen bakom baksidestexterna?
Varför ser författarna alltid tio år yngre ut på bild? Det ska vi berätta.
Kvällen första gäst är Mortimer Stanley.
Hans senaste roman heter "Det man ser med öppna ögon".
Din senaste roman kom ut för tio år sen.
Då fick den blandad kritik och såldes i knappt 3000 ex.
- Vad fick dig att skriva en till? - Min hustru låg för döden...
- Men ni hade väl brutit upp? - Hon bad mig ändå skriva en ny bok.
Hon skulle ju inte behöva läsa den.
Du sa inte att han åkte dit för snatteri.
Han var bara 14 år.
- Det har inget att göra med hans bok. - Inte programmet heller.
Det Fenella stör sig på hos dig är din integritet. Men jag gillar den.
Om du spelar dina kort rätt, kan du få ett eget rum och ett större skrivbord.
- Förlåt mig. Jag kommer strax. - Men du måste spela dina kort rätt.
- Vad gör du här? - En liten puss?
- Försvinn! - När du har chansen att lära känna mig?
- Nu ringer jag vakten. - Inte bara som charmig militärstrateg.
Eller som den som började gå emot tortyrkonventionen...
...eller ens hjärnan bakom fri övervakningsrätt.
Jag är bara en ödmjuk officer som dyrkar dig.
- Grant, jag vet att du gillar mig... - Gillar?!
Ser jag ut som en sån där kartongkille? Glöm "gillar". "Avgudar." "Tillber."
Jag varken avgudar eller tillber dig.
Jag gillar dig inte ens, så därför ber jag dig lämna mig ifred.
- Hoppet lever än. - Nej! Det är hopplöst!
Jag reste till England för din skull. Det visar på mina starka känslor.
Det visar att du är besatt, och besatthet är inget jag uppskattar.
Damen vill att ni går, översten.
- Du jobbar visst för BBC. - Det stämmer.
Vet du vem som styr hela den koncernen?
En liten snubbe som jobbade i samma korridor som jag förut.
Det var hans hobby.
Vi ses sen, gumman.
En fest. Jag gjorde en dokumentär och var full.
Döm mig inte.
Gör 10 C till en perfekt klass: snälla, omtänksamma och kunskapstörstande.
- Goddag, klass 10 C. - Goddag, magister Clarke!
- Slå upp sida 73 och läs hela kapitlet. - Va? Hela kapitlet?
- Ja. - Vad spännande.
- Vi får faktiskt läsa hela kapitlet. - Ja. Kör igång.
Gör så att rektorn är trevlig mot mig, för en gångs skull.
Och din behandling av den där gitarren! Så går inte Kumbaya.
Neil, vad trevligt! Jag älskar din utstyrsel. Den...
Vilken kombination. Så lik gårdagens.
Din spontana inställning till jobbet kontrasterar fint till min mer rigida.
- Härligt att du är en av oss. - Tack.
- Han måste älska dig för att resa hit. - Han gillar bara inte att mista saker.
Grant ser mig som ett borttappat föremål som han måste få tillbaka.
- Han skrämmer mig. Han är galen. - Jag hade en sån kille en gång.
- Han accepterade aldrig ett nej. - Vad hände?
Vi gifte oss.
Mr Eriksson, de romanska språken...
- Ja. Mina ämnen. - Hur fick de det namnet?
- Det kommer från det gamla Rom. - Det kommer från latinet.
Så de bara låter "romantiska"?
Jag tänkte faktiskt byta till ekonomi.
Det stämmer.
Må miss Pringle dyrka Ray.
Ray...!
Jag kan fan göra vad som helst!
Jag är USA: s president.
Lustigt. Jag är USA: s...
Vilken tur att vi hittade er, Sir. Vi har letat överallt.
De har pistoler!
Jag beklagar, herr President.
Här är uppdateringarna för Syrien, budgetunderskottet-
- Israel och Mellanöstern, Kina, arbetslösheten och djurlivet i Arktis.
Akta!
Jag vill vara mig själv hemma!
Jag kan ju göra... vad som helst.
Men vad vill jag mest av allt?
Ge mig en jättestor kuk.
Aj! Inte så stor, det fattar du väl!
Kuk-bli som vanligt igen.
Okej... Får jag en snopp som kvinnor tänder på.
Snygg!
Kan jag få den i vitt? Så ja.
Ge mig en storartad kropp.
Nej, alltså... Ge mig en storartad mans kropp.
Men va...? Inte Albert Einsteins!
Kan jag få en storartad, manlig kropp?
Jag vill kunna se Catherine på undervåningen. Nu!
Herrejävlar!
Jag ska inte se henne. Inte för att jag är blind!
Jag vill kunna se och golvet ska vara tillbaka.
Catherine på undervåningen, glöm det som just hände.
Du, Ray?
Vi pratade ju om att kunna göra vad som helst.
- Just det, ja. - Det här kommer att låta helt galet...
...men plötsligt kan jag det.
- Vad kan du? - Få saker att hända. Konstiga saker.
- Jag viftar bara med handen. - Mår du bra?
Ja visst. Titta här.
- Vem var du? - Jag var faktiskt trollkarl.
"Den Store Alfredo". Mitt riktiga namn var Reg Hoskins.
- Jag uppträdde på klubbar och fester. - Är det 3D-projicering?
Den tiden är förbi. Det är svartingarnas fel.
- Skokrämssvärtade revysångare... - Det är inte jag!
- När judarna tog över, blev det... - Äh, hoppa ut genom fönstret.
Jajamän! Titta, nu.
- Hur... Hur fick du det att hända? - Vet inte.
- Jag svär på att skelettet pratade. - Japp.
- Okej. Gör nånting annat. - Som vad då?
Typ... en bukett blommor?
- Bukett i handen. - Alldeles för enkelt.
Vi provar "Fyll rummet med blommor". Alltså, Ray...
Kom på nåt lite mer kreativt.
För katten, Palmer. Slängde du ut den här genom fönstret?
Neil? Var det du? Vilket roligt påhitt.
Men vad gör du här? Gå hem. Jag vikarierar för dig.
- Herrejösses! - Ja...
- Det här var världens godaste macka. - Jag sa ju det.
Vi kan köpa en egen galopphäst.
- Ray, vi kan köpa alla i hela världen. - Du har rätt.
- Vinner vi alltid? - De är våra.
- Vi glömmer hästarna. - Vi kan få allt: pengar, berömmelse...
Kvinnor. Vi kan få vilken kvinna som helst att älska oss.
Neil-vem som helst!
Hej då, Catherine. Vi ses!
- Hoppa in, snuttan! - Det där är olagligt i det här landet.
Inte när man är säkerhetsklarerad.
- Hur kommer du annars hem? - Med tunnelbanan.
Londons tunnelbana är hemskare än Guantanamo.
- Det förtjänar du inte. - Inte det här heller. Lämna mig ifred!
- Okej, men du får säga det lite snällt. - Vad då?
- Du har nån annan. - Nej, Grant.
Alltså... Du och jag passar inte ihop.
- Då tar vi en kaffe och snackar lite. - Vi har inget att prata om.
Jo, den lyxiga lägenheten jag har hyrt åt oss, med utsikt över S: t Pauls.
- Herregud... Åk hem, Grant! - Här är nycklarna.
- Jag vill inte ha den. - Du kommer att tro att du är i himlen.
- Tv-producenter kan dra åt skogen! - Speciellt de som erbjuder ett ligg.
Om man spelar sina kort rätt.
- Varför hittar jag jämt kontrollfreak? - Eller bögar.
- Vem då? - Killen ovanför.
Han är inte bög. Han är snygg och snäll.
- Fan, ta honom. - Nej, han är fin!
Jag menade inte så.
Fan-TA honom!
Som i "knulla honom"?!
- Här och nu? - Nej.
Först måste jag fixa till ditt smink.
Fel i systemet för universalkraftsöverföring.
Vi måste vänta med provet. Hela apparaten har pajat, Sharon!
Jordlingen har inga krafter förrän den funkar igen.
Jag trodde att vi som hade universal- krafter kunde göra vad som helst.
Må Catherine under mig bli jättekär i mig.
Det gick snabbt!
- Hej. - Hej.
- Du är väl inte bög? - Nej.
- Vi hoppar i säng. - Visst.
Aj, mitt ben!
Universalkrafterna återvänder. Jordlingen kopplas upp.
"Gick för att göra mig i ordning."
Väder-var som det är i Los Angeles.
Inte som i Los Angeles just nu. Där är det ju mitt i natten.
Snälla väder, var som det brukar vara i Los Angeles på dagen.
Allt måste vara exakt.
Kläder-klä mig!
Och snygga till er.
Det var bättre.
Miss Pringle, det här... Måste faktiskt få ett slut...
- Herre! - Herre...
Okej, det var... Aj. Aj!
- Sluta med det där. - Och du slutar att knacka.
Nästa bok.
Åh, den här är på tyska.
Låt mig förstå tyska.
"Meine Weltanschauung war in Schadenfreude getränkt."
Vad säger du, Dennis? Äsch, tyst med dig. Det går fint.
Hon kommer inte att be om min hand, eller vilja ha barn med mig. Okej?
Dennis, vad är det du säger?
Bra fråga. Vad är det du säger? Dennis-prata!
Hundkex.
- Va? - Hundkex!
Kanske om hon blir lite kär i mig, utan att vilja gifta sig...
- Hundkexen! Kom igen! I skafferiet! - Vadå?
Röda kex. Svarta kex. Allt annat kan vänta!
- Är det allt du tänker på? - Ja! Hundkex!
Okej. Dennis, bli en förnuftig varelse.
Jag kan inte koncentrera mig förrän jag fått ett kex. Jag är nog lite beroende.
Snälla, får jag ett litet kex, så kan jag tänka på annat sen.
- Jag förstår. - Han hämtar dem! Hundkexen! Ja!
Där är de! Nu kastar han ett!
Här kommer det!
Vad jobbigt att vara hund. Ni verkar så fixerade vid saker.
Inget värre än din fixering på hyndan du hade sex med i går kväll.
Hon är ingen hynda utan en underbar kvinna-och det var inte bara sex.
Nähä. Men jag sätter gärna på ditt ben. Lite bensex?
- Nå? Kom igen, husse. - Du skulle ju bli förnuftig.
- Förnuftsvarelser kan också hysa begär. - Det kan vi ändra på.
- Nej, trolla inte bort mina begär. - Varför inte?
- De gör livet värt att leva. Kex. Sex. - Jag gillar inte dina samtalsämnen.
Men jag dyrkar dig, husse! Jag älskar dig verkligen!
- När du blir arg faller min värld ihop. - Det var bättre när du inte talade.
Nej, gör mig inte stum igen. Nu kan jag ju tänka. Det vore grymt.
Det ringer på dörren! Det ringer! Det är nån som ringer på! Ring-ring!
Nån ringer på igen! Nån ringer på dörren!
- Gjorde jag fel nu? - Nej. Tyst, bara.
- Förstår du? - Ja. Visst. Bara du inte är arg.
- Dörrklockan! Det ringer! - Dennis, lyssna nu.
- Var tyst! Det är en order. - Jaha.
Jag gillar order. Speciellt från dig.
- Så håll käften, för fan. - Visst. Visst! Hålla käften...
Duktig hund!
Oj, jag fick henne till det här.
- Hejsan. Får jag komma in? - Ja visst, det är klart.
- Jo, alltså, det som hände i går... - Ja?
Har du tid nu? Okej.
Jag vill inte att du ska tro att jag brukar göra så.
Det brukar jag inte.
- Jag var lite full. - Ja, annars hade vi inte...
Det är inte så jag menar. Jag gillar dig och våra samtal.
- Men jag hade nog inte hoppat på dig... - Om du inte hade varit bra dragen?
- Ja, lite så. - Då glömmer vi det hela.
- Nej, det var inte så jag menade. - Vad menade du, då?
- Pöka'na, Neil! - Det var Dennis.
- Dennis? - En rörmokare. Jag har lite problem.
Pöka'na!
Han behöver pökarna. Ett rörverktyg.
- Du skulle ju vara tyst. - Förlåt, alltså.
- Du är en förnuftsvarelse. - Förlåt. Jag vill ha sex med ditt ben.
Inte nu. Kanske senare.
Pökarna var borta, så han fick ta ett annat.
- Jag älskar dig, Neil! - Käften, Dennis!
Man brukar inte skrika åt rörmokaren, men han är faktiskt min bror.
Säg att du älskar mig!
- Vi står varandra nära. - Rosie hade rätt!
Snälla-lite bensex, bara!
Gud, Neil-hur kunde du? Morgonen efter? Varför hittar jag alltid äcklen?
- Jag är inget äckel! - Neil, en katt!
- Ut ur min trädgård! - En orange hane, Neil!
Dennis-var stum i fem minuter.
Hon tror att jag är bög. Än sen?
Hon vill varken gifta sig eller ha barn med mig.
Bingo! Problemet är ur världen. Tack, Dennis!
Catherine!
Jag vill vara på bussen!
Nej! Inte på bussen! I bussen!
Inte i motorn. Där passagerarna sitter!
Catherine!
Catherine! Catherine!
- Ray? - Stoppa miss Pringle! Hon har altare!
- Och en webbsida! - Hon skulle ju dyrka dig.
- Inte så här! - Jag hinner inte nu.
- Har du kvar kraften? - Ja.
- Joho! Vifta, då! - Ray-bli en anka.
Sluta, Ray. Sluta!
Bli en korv.
- Jag har inte... - Var är han?!
Hans bil!
- Se! Den store Rays bil! - Rays bil...
- Catherine, vi måste prata. - Nej.
- Jag älskar dig. - Och Dennis.
- Tog du den därifrån? - Nej, den är min.
- Dennis är... - Jag har inga problem med Dennis.
Ni älskar varandra. Jättefint. Bara ni inte blandar in mig.
- Alltså, Dennis... - Du måste betala för den.
- Den är min! - Nej!
- Jag hörde ju vad ni sa. - Men Dennis...
- Han är ingen man. - Jag vill inte höra!
- Aj! Det var väl... - Ditt pervo! Kommer in och stjäl korv!
- Det är ju inte din korv! - Det är visst min korv! Släpp!
- Ge hit 80 pence. - Visst!
- Jag hämtar växeln. - Glöm det.
4,20 vore för mycket dricks.
- Du bestämmer! - Just det. Jösses...
Fan!
- Korv, bli Ray igen. - Fan, Neil! Som korv är man så utsatt!
Där är han!
- Jag drar! - Låt mig vara, knäppgökar!
Här, varsågod. Du var visst hungrig.
Han gör ju inga goda gärningar alls.
Jag tycker vi påbörjar förintelseprocessen.
Det finns regler, Maureen. Vi måste följa praxis.
Inga regler stoppade dig från att äta invånarna på G4378, Janet.
- Nu blev du överraskad! - Vad katten! Försvinn!
- Du är ju helt galen! - Galet förälskad i dig.
- Ut ur min lägenhet! - Du har ju låst.
Gå samma väg som du kom in.
- Det var inte snällt. - Försvinn!
Jag vill aldrig se dig mer. Aldrig nånsin!
Försvinn!
Öppna...
Förlåt att vi skriker.
- Det var i alla fall inte hundskall. - Dra åt...
Inte du. Gå ut genom porten och smyg in bakvägen upp till mig.
Jag lovar att inte försöka nåt. Då slipper du honom.
Jag fixar middag, bara.
Okej, men bjud Dennis med. Vi är ju ändå vuxna.
Nu går jag.
Jag kommer. Vänta på mig.
Hon kommer hit på middag.
Det skulle ju just börja.
- Hon kommer på middag. - Vem?
- Jaså, hyndan? - Säg inte så.
- Du får låtsas att du inte kan prata. - Jag? Kan inte prata?
- Du kan väl låtsas? Man spelar med. - Som när du kliar mig på magen?
- Det älskar du ju. - Nix.
- Det är fejk. Alla hundar fejkar. - Varför då?
- Varför vill ni klia hundar på magen? - För att ni älskar det.
Hundar låtsas älska det, för människor vill det.
Låtsas att du är en vanlig hund, bara.
- Jag kan väl få säga några ord? - Nej.
Gud, så grymt.
- Det ringer på dörren! Det ringer! - Jag vet.
- Oj, förlåt. - Ett ord till, så åker loppkragen på.
- Okej. Förlåt, förlåt. - Skäll.
På riktigt.
- Så ja. Tack. - Jag hajar.
- Har han gått? - Jag tror inte det?
- Ner, Dennis! - Döpte du honom efter rörmokaren?
Just det.
Ska vi klia magen?
Undrar varför de älskar det?
Det är obegripligt.
Producenten lovar mig ett eget rum och ett stort skrivbord-men inte, då.
Han vill bara få mig i säng.
- Vad var det du ville berätta? - Smaka här, först.
Helt osannolikt.
Det var det godaste jag nånsin har ätit.
Tänk att du lagar sån fantastisk mat.
Jag har aldrig smakat nåt liknande. Vad är det?
Jag sa: "Soppa, var fantastisk, så att Catherine aldrig har ätit nåt så gott."
- Och då blev den det. - Ärligt?
Jag kan få saker att hända. Vad som helst.
Det var det jag ville säga.
Jag pratade inte en homosexuell rörmokare, utan med Dennis.
- Hunden. - Ja, hunden.
- Och han svarade dig? - Ja. Jag gjorde så han talade.
Med min kraft.
De där speciella krafterna?
Vill du ha ett större skrivbord? Bättre utsikt? Varsågod!
- Hur länge har du haft den kraften? - Den kom rätt plötsligt.
- Rätt plötsligt? - Ja. Jag blev påkörd.
- Be mig om nåt. Vad som helst. - Neil, du behöver inte...
- Det finns hjälp att få. - Din jävel!
- Grant?! - Jag drar!
- Jaså, ingen annan? - Vem är han?
- Sa hon inte det? Hennes fästman. - Nehej!
Hånglade du inte just med den där sillmjölken?
- Hur länge skulle du stå upp i krig? - Jag är så ledsen, Neil.
- Jag varnar dig. - Varnar du mig?
- Ja. - Vem är han?-Sug på den här!
Jag behöver bara göra så här och säga vad jag vill.
- Vilken knäppgök! - Släpp den!
- Ska jag ta "Grant, bli Tingeling." - Det uttalas faktiskt "Gräänt".
- Sluta. - Tingeling är ju du.
Eller "Grant, åk hem igen." Eller "Kyss mig i arslet, Grant."
- Akta. Han är galen. - Pröva "Snälla Grant, skjut mig inte."
- Sluta, Grant! - Må kulorna studsa på min kropp.
- Skjut då. - Herregud, ni är ju galna båda två!
- Han vågar inte. - Gör det då! Skjut mig.
- Vad är det, Gräänt? Skjut då! - Han gör det.
- Ja, jag gör det. - Nej då. Grant, tappa pistolen!
Din jävel!
- Idioter! - Passa dig noga!
"Passa dig." Åh, jag hatar engelsmän!
Må Grants arm gå av om han försöker strypa mig.
Hjälp! Hjälp!
- Vem var det? - Dennis.
En hund! Din brittiska skit.
- Fan! Vad hände? - Ska jag göra den bra?
Grants arm-bli bra igen.
Va? Vad är det här, egentligen?
- Grant, sitt fast i taket. - Vad i helvete!
Grant, sitt klistrad på väggen.
- Vänta! Berätta... - Grant, dyk ner i blomkrukan.
Vadå blomkruka?
Grant, stå framför mig.
Om du är snäll mot mig, kanske jag kan hjälpa dig.
Jag kan göra ditt liv till ett helvete, eller säga: "Här är en miljon dollar."
Ja!
- Eller: "En miljon dollar-försvinn!" - Men hallå!
Jag kan göra vad som helst, bara jag viftar med handen.
- Måste du vifta? - Just det.
- Fantastiskt, va?-Jag älskar dig! - Tyst, Dennis.
- Men du är ju fantastisk, Neil! - Håll käften, Dennis!
Husse! Neil!
Hej. Har du bestämt dig än?
- I kväll? - Så ska det låta. Klockan åtta hos mig?
- Jag får ändå alltid fel kille. - Och du...
Ditt nya skrivbord är klart.
Det var på tiden.
Lyssna. När jag tar ut munkavlen, säger du exakt det som står på pappret.
Fattar du? Säger du ett enda ord som inte står där, dödar jag hunden.
- Låt honom inte skjuta mig, Neil. - Fattar du? Nicka, i så fall.
Okej. Då tar jag ut munkavlen.
Men kom ihåg- blir ett enda ord fel, dör hunden.
Okej. Läs!
Den första saken. Läs, då!
Den första... "Alla blekfeta engelsmän ska få stora öron och simfötter."
Vinka. Vinka, då!
Ja! Åh, så underbart.
Neil? Neil!
Neil?
- Du dyrkar mig väl inte? - Va?
Ray? Det är väl du som är Ray?
Jag hittar inte Neil. Han var inte i skolan heller.
Jag lämnade honom med mitt galna, pistolviftande ex.
- Neil kan göra saker... - Jag vet.
Han fick miss Pringle att dyrka mig, och nu är jag en religion.
De tror att jag är odödlig, och nu ska jag bevisa det genom att återuppstå.
- Vi måste hitta Neil. - Vänta!
Hör du! Hallå, vad gör du?
Nej... Där är den! Var är din bil?
- Va? - Jag vet var de är.
Den är här. Jävlar!
- Herre! - Spring för livet!
- Ta honom! - Herre!
- Titta, så fint det går. Ta nummer tre. - Okej.
Tre: "Alla brittiska poliser ska ha rosa uniformer."
Favoriten.
Ray! Nej. Kom hit!
Ray! Ray!
Hur var det här, då?
Nä, nu!
Där!
Så underbart! Nu tar vi nästa.
"Låt alla trafikljus lysa grönt hela tiden."
- Alltså, det här... - Tänk dig för.
Nå. Gör det!
Vänta. Lyssna...
Grant, är du där?
Hoppa direkt till slutet. Skynda dig! Gå till slutet!
Där. Kom igen! Skynda!
- Läs! - Okej. Nummer 417...
- "Må Catherine West..." - Skynda!
- Släpp honom, Grant! - Varför då?
Läs.
417: "Må Catherine West vara djupt förälskad i överste Grant Kochev"-
- "och hoppa på honom som en sexgalen tigrinna."
Din jävel.
- Vifta. - Nej, Neil.
- Jag dödar hunden. - Nej, Neil.
- Vifta med handjäveln. - Jag vill inte älska honom!
Jag vill inte dö.
Ja...
Grant, jag älskar dig. Snälla, vi måste ha sex genast.
- Dennis-var fri. - Jag är fri!
- Snälla! - Nej... Släpp mig.
- Grant, bli en corgi. - Va? Fan.
- Nu. Nu, Grant... Nu! - Jag ska vara fri.
Ja! Ja!
- Husse, du räddade mig, inte hyndan. - Ja-men säg inte så.
Catherine, var dig själv och inte kär i Grant längre.
Må alla Grants önskningar upphävas.
Fan också! Låt mig vara!
Herre, visa oss hur man övervinner döden.
Dorothy Pringle, se Ray som du brukade.
- Vad fan, Ray?! - Det var inte jag.
- Dra åt skogen, äckel! - Alla andra ska glömma Ray.
Tack, Neil. Tack så jävla mycket.
- Ray, kan du följa mig hem? - Visst.
Förlåt. Förlåt!
Nå, vad tycks?
- Patetiskt! - Ingen uppfattning om gott och ont.
Men hunden är rätt ond, va?
Jo då.
Hejsan! Förlåt för hur det blev häromkvällen. Får jag bjuda på middag?
- Nej tack. - Helstekt spädgris.
- Nej. - Vad är det?
- Är det för det där med Grant? - Nej.
- Du gjorde det du var tvungen till. - Vad är det, då?
Vet du hur det känns att vara styrd av nån annan? Helt utan egen vilja.
Jag trodde att jag fick dig att älska mig.
- Va? - Med min kraft.
Herregud...
Gick jag tidigt i dag för att jag ville, eller var det du?
Har jag alltid bott mitt emot dig?
- Jag får aldrig veta. - Jag älskar dig.
Hur kan man älska en man som kan få en att göra vad som helst när som helst?
Jag är ledsen, men jag kan inte älska dig. Aldrig nånsin.
Catherine...
- Sharon! Du, jag har hemska nyheter. - Ja, sannerligen.
Den gode Gat har tydligen mixtrat med vår översättningsmjukvara.
Hur då, Sharon?
Jo, Janet, vi har tyvärr visst lagt oss till med dumma människonamn.
Kvinnliga.
"Sharon", till exempel, är speciellt omtyckt av kvinnliga jordlingar.
- I Australien. - Vilken nesa.
Men Sharon... Eller, vad ska vi kalla dig?
- "Den Själastjälande Mörkerbringaren". - Ska bli, Själastjälare!
- Goda våfflor. - Vem bryr sig?
Catherine hatar mig. Ray också.
- Alla hatar mig. - Jag älskar dig och våfflor.
- Jag älskar dem mer än kex. - Allt det här är mitt fel.
Jag tänkte bara på hur det kunde gagna mig.
Med såna krafter kunde jag ha fixat alla världens problem.
- Jag kunde gjort folk lyckliga. - Det gick inte med Catherine.
Jag ville att hon skulle älska mig. Jag var så självisk.
Ta världssvälten, till exempel. Låt alla få så mycket mat de vill ha.
Eller de hemlösa. Låt alla få ett eget hem-nej, sitt drömhem.
Och det skulle vara slut på de meningslösa krigen.
Låt ingen nånsin ha nån anledning att kriga.
- Ja! - Och vänd växthuseffekten.
Har det hänt nåt?
Det senaste i raden av länder som plötsligt noterar ett matöverskott-
- är Kina, där medelvikten har ökat till 150 kilo.
En grupp skolbarn på utflykt raserade i dag över en kilometer-
-av den kinesiska muren.
Ingen är längre hemlös, sedan den sista biten av Saharaöknen-
- har blivit ett privat skyskrapsområde.
- Nu vänds blicken mot Antarktis. - Inga fler krig, i alla fall.
Den var bra.
- Ingen har nån anledning att kriga. - Ja. Hur skulle det kunna bli fel?
Helt utan anledning har Nya Zeeland förklarat Island krig.
Barbados förklarade krig mot Somalia-
- och det minimala öriket Saint Kitts och Nevis mot resten av världen.
Vår krigskorrespondent är tyvärr upptagen med alla andra krig-
- som just har brutit ut, helt utan anledning.
Helt nyligen fruktade forskarna den stigande temperaturen-
- Ingen kan förklara... - Oj! Den globala uppvärmningen!
...att vi håller på att återgå till isstadiet för en halv miljard år sen.
Å andra sidan har man lagt planerna på att bebygga Antarktis på is.
Jävlar i helvete! Det är inte lätt att göra goda gärningar.
Det här är inte rättvist!
Låt allt bli som det var innan jag försökte hjälpa till.
Jorden må se vacker ut från rymden-
- men vi vet alla hur skör den är och vilka skador vi har åsamkat den.
Och vi verkar fast beslutna att fortsätta med det.
Man blir inte korrumperad om man kan göra vad som helst. Man blir galen.
Hälsa Catherine att jag älskar henne.
- Låt bli, husse! Jag älskar dig! - Jag har ordnat det med kexen.
- Du behöver aldrig oroa dig. - Vilken husse!
- Tyst nu, så jag kan koncentrera mig. - Husse?
- Älskar du mig inte? - Jag orkar inte med allt ansvar!
Få in det i din dumma lilla hundhjärna!
Neil!
Jag ska rädda dig, husse!
Vänta lite... Jag kan ju inte simma. Husse! Hjälp!
Hjälp! Kära nån...
Så där! Tack, husse.
- Då älskar du mig, i alla fall? - Det är klart, Dennis.
Jag älskar bara inte mig själv.
Nu är tiden ute. Gör i ordning förintelsegeneratorn.
- Vänta. Vi ska utvärdera hur det gick. - Han satte ju igång en massa krig.
- Det var bra. - Men så satte han stopp för dem.
- Ja. Varför då? - Han ville göra det bättre för folk.
Det är ju gräsligt.
Gott är att förgöra, ont är svaghet.
All svaghet måste utrotas.
Korrekt! Förinta jordlingen och hans usla planet.
- Jag sa ju det. - Förbered förintelsegeneratorn på nytt.
- Ring henne igen, Neil. - Hon vill inte ha mig.
- Gör dig av med krafterna, då. - Kan inte.
Ge dem till mig, då. Då har du dem inte, men vet var de är.
Och jag är en hund som bara vill lyda. Jag gör det du säger.
- Dennis, du är ett geni! - Jo...
Förgörelsegeneratorn är laddad, Mörkerbringare.
- Förinta planeten på "tre". - Förintelseprocessen påbörjas.
- Ett! - Att våra siffror ska ha så långa namn.
- Man viftar bara med handen, så här. - Jag känner nåt.
Ja, så. Nå, vad säger du nu? Kex?
- Men kraften kan förstöra. - Fast den är inte min nu.
Träd-bli Eiffeltornet.
Ser du?
Vad tänker du nu, Dennis?
Två.
- Förlåt mig, husse. - Varför då? Vad tänker du göra?
- Tre. - Den enda korta.
Om jag har nån kraft - må källan till den förgöras.
För alltid.
Vad sa hunden?
Hunden är verkligen ondskefull.
Må läxförhören rätta sig själva och lägga sig i högar.
Fiona Blackwell-försvinn.
Fiona, vad härligt att du kom!
Jag har underbara nyheter: jag kan se igen.
Oj, det låter som Catherine.
Hej Catherine. Titta här: brev-bli gurkor.
- Vi ska stå på Titanics för. - Jag har ingen kraft längre.
Storslaget.
Ja. Så vi kanske kunde äta middag nån gång?
Kanske det.
- Vad sägs om i kväll? - Jag kommer ner om en halvtimme.
Vi ska ut och äta. Vi tar med resterna!
- Jag ska nog hålla tyst. - Trolla tillbaka mig.
- Kan inte. Och jag gillar dig så här. - Jag är ingen hund. Jag är en man!
Äsch. Ingen är perfekt.
Det här är kextuggarkungen - vänta ska ni få höra.
Mums. Rött kex. Härligt. Nej. Nej!
- Där satt den. - Slicka nån.
Det är ju rena porren. Nu lite stön.
Kolla, den röda biten.
- Det var det. - Okej. Härligt.
Inget mer kextugg nu på ett tag.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!